The Eastern Spirit Subbing Squad представя
ДА НАСЛЕДИШ ДЕТСКА ГРАДИНА = Епизод 6 =
Извинявай. Обещах на Канг Хьон Се да хапна с него.
Канг Хьон Се?
Цветето ти отива.
Познавате ли се?
Малко.
Не те ли е срам от децата?
Член на банда е станал детски учител.
За какво става дума?
Искам да ми обясниш.
Вярно ли е?
Как посмя, как?
Добре, аз съм учител, но какво ще си помислят децата?
Да. Сега, след като знаеш, можеш да си вървиш.
Ю Ми Ре, успокой се.
Това теб не те засяга.
Хайде. - Извинявай. Трябва да вървя.
Ми Ре…
Хайде, ще те откарам.
Не, ще повървя.
Аз ще те откарам.
Чао.
Г-жо Го!
Къде е отишла?
Г-жо Го, къде сте?
Аз ли? Прибирам се. Защо?
Станало ли е нещо? Добре.
Късно се прибирате.
Ще ви кажа още веднъж, вие не ме интересувате.
И аз обичам да избързвам събитията, но още е рано за "Сбогом".
Да приемем, че сме заедно от 100 дни.
Хайде да излезем да се почерпим.
Вече е време да кажа "Сбогом".
И двамата имаме прекрасно чувство за хумор.
Не е истина. Не е, нали?
Г-жо Го!
Зам. директоре, вие сте знаели, нали?
Какво е станало? Не те разбирам.
Това, че Канг Хьон Се е престъпник.
Защо не ми казахте?
Тръгвай, да говорим у дома.
Как го допуснахте?
Защо сте му разрешили да работи в градината?
Г-це Ю.
А Ра, по-добре аз да й обясня.
Хьон Се въобще не е престъпник.
Има най-доброто сърце на света.
И вие сте същият, нали?
Мислите, че ще ви повярвам?
Той ми е като син. Познавам го най-добре от всички.
Той имаше трудно детство.
Този, който е изпитвал болка, не я причинява на другите.
Но той все още е член на банда, така ли е?
Мисля, че не ме чухте добре, но с времето ще разберете.
Късно е вече.
Извинете ме, по-добре да си вървя.
Прибирайте се.
Не задържайте шефката си на улицата.
Лека нощ.
Защо не ми казахте? И сега какво?
Нищо не се е променило, все още искам да го изгоня.
И затова ми трябва помощта ти.
Веднага го изгонете! - Ами г-жа Канг?
Никой не бива да узнае.
Къде е той?
Не го открихме. Изключил си е телефона.
Простете, трябваше да го следя.
Шефе.
Все пак не съм лош баща.
Знаех си, че ще те намеря тук.
Много вода изтече,
но не съм забравил.
Тук те намерих.
Бореше се с целия свят и беше готов да умреш.
Даже, когато хората ми те пребиха до смърт,
ти не се предаде.
Беше горд, Канг Хьон Се.
Отсега нататък ти си моята гордост.
Хьон Се.
Ако ти е тежко, може да ми се довериш.
Когато ти е тъжно,
поплачи си.
Но не се предавай.
Винаги ще бъдеш моя син.
Покажи характера си.
Можеш да ми се развикаш, даже да ме удариш.
Искаш ли да съм боксова круша?
Изглежда, че не.
Приветствам моята задружна група!
И ние вас, г-це!
На всички добро утро! - Добро утро!
Хайде днес да си говорим за татковците.
Какво ви идва на ум при думата "татко"?
Гу Донг Чу!
Пърди. Моят татко много силно пърди.
"Йе Со, стига си гледала сериали,
татко иска да гледа бейзбол".
А моят татко винаги е зает.
Когато го викам в парка, той казва, че трябва да изкарва пари.
Така, кой е следващият, който ще разкаже?
Учителю, прочетете ми разказа за бащата заек и синът му.
Помоли г-ца Ю Ми Ре да ти го прочете.
Кьонг Хо, ела, аз ще ти го прочета.
Не искам. Нека учителя Канг да ми го прочете.
Прочетете ни го, учителю Канг.
Молим ви, прочетете ни го!
Прочетете ни го, прочетете. Молим ви!
Учителю, четете.
Добре, добре.
Седни тук.
Сядайте, моля.
Кьонг Хо, дай на мен.
Слушайте всички внимателно?
Зайчето отишли при баща си и го попитал:
"Татко знаеш ли колко много те обичам?"
"Не, откъде да знам?"
"Много силно".
"Татко също много те обича".
Четете с чувство!
"Татко също много те обича".
Можете още по-добре!
"Татко също много те обича".
Учителю.
Аз също много ви обичам.
Ние много ви обичаме!
Много! Много!
Деца, време е за обяд. Да вървим.
Отивайте натам да ядете. - Не искаме!
Добър апетит.
Изглежда, г-н Канг е решил да остане тук.
Децата толкова го обичат.
Само вие сте доволен от това.
Добър ден, аз съм Че Ши Уан от NK.
Да.
Мислихте ли за нашето предложение?
Решението не зависи само от мен. Трябва ми време.
Разбира се. Но се надявам да помислите сериозно.
И тогава ще може да се преместите на много по-удобно място.
Добре, когато са готови документите, съобщете ми.
Уговорихме се. Тогава вдругиден ще дойда. Да.
Ще подпише ли договора?
Обещах да й дам време.
А другите земи? - Получихме повече от 50%.
Сериозно? Значи сме на верен път.
Всъщност, имате ли си момиче?
Ами не… А защо?
Приятелят ми не ме оставя на мира, иска да запозная дъщеря му с някой.
Ще се радвам да ме представите на това момиче.
Наистина ли? Тогава ще уговоря среща.
Деца, довиждане!
Довиждане!
Кръгом! "Ма Ру"! - Детска градина!
Раз, два! - Три, четири!
NK ни дават възможност да се преместим.
Нима точно вие не се притеснявахте за това място?
Аз само искам детската градина да продължи да работи.
Г-жа Канг искаше същото.
А какво искаш ти, г-н Канг?
Изглежда, че детската градина въобще не те интересува.
Съобщавам ти, понеже ще станеш законен наследник.
Върви.
Заместник директоре.
Радвам се, че си тук. Извикай всички на съвещание.
В никакъв случай, не трябва да се местим!
Още не е решено. Искам да чуя вашето мнение.
Ако се преместим, ще е в града.
Фирма NK ще ни поддържа и ще ни даде голям участък земя.
Има и други плюсове, но първо искам да знам вашето решение.
Всичко останало ще обсъдим после.
Съгласна съм. Отлично предложение са ни направили.
Трудно се добирам до работа.
Краката ми вече са като на алпинист.
Честно, тук всичко е старичко. По-добре да се преместим.
Така че, съм "за".
Мисля, че заместник директорката знае най-добре.
Против съм.
Г-жа Канг посвети целия си живот на тази детска градина.
Забравихте ли вече, какво й се наложи да преживее?
Уговаряха я и когато искаха да направят голф клуб тук.
Не. Не може да се местим.
И аз съм против.
Добре. Благодаря за мнението ви.
Ако има още нещо за казване, идвайте по всяко време.
Какво е станало с вас? Вие най-добре познавахте г-жа Канг.
Тя почина, а на градината й трябва ремонт.
Да, няма я, и ремонтът не е толкова необходим. Скоро реновирахме.
Да не го правя заради себе си?
Тук трябва всичко сами да правим, а там ще ни помагат.
Защо да се придържаме към миналото.
Така ли?
Вие сериозно ли така мислите?
Значи съм се объркал за вас.
Няма повече какво да говоря с вас, г-це Го А Ра!
Не е точно така…
Канг Хьон Се.
Какво е станало?
Просто така, нищо особено.
Градината е толкова прекрасна.
И зоопаркът също…
Г-жа Канг положи толкова усилия за тях.
И сега какво? Всичко е било напразно.
Още си спомням как се радваше, когато отворихме детската градина.
Не може да си затваряте очите за всичко, което става.
Стига вече.
Вие така и не разбрахте защо тя ви остави детската градина.
Да. Не знам.
Може и да не ми казвате, г-н Чанг?
В такъв случай,
помислете, докато не е станало късно.
Ще изпълнявам това, което директорката ми е възложила.
Канг Хьон Се.
Често идваш. Да не би да си си у вас?
Още не.
Внимавай само, че скоро Ю Ми Ре ще разбере за плановете ти.
Не е твоя работа.
Точно така. Мен не ме засяга.
Ми Ре е единствената, която ще я заболи.
Няма да й е толкова болно, колкото на майка ти.
Какво?
Повтори какво каза. - Канг Хьон Се!
Наистина си престъпник.
Пази се!
Добре ли си? - Добре съм.
Да влезем вътре.
Сядай.
Защо си тук?
Как защо? Липсваше ми.
Приличаш на тази стая.
Какво? - Толкова симпатична.
Да ти донеса ли питие? - Не, благодаря.
Видях те и ще тръгвам.
Не, не ме изпращай. До скоро.
Добре тогава, чао.
Защо да се местим, след като сама не искате?
Искам или не, вас не ви засяга.
Взех решение.
И въобще не съжалявам.
Кой е казал, че съжалявате?
Да поговорим честно.
Добре. Да сме честни.
Ето погледнете. И ще разберете, че съм права.
Това е проектът на парк "Дъга".
Мнението ми няма да се промени.
Не се подавайте на емоциите си, погледнете трезво.
Четете си го сама.
Прочетете го в свободното си време.
Да. - С какво се занимаваш?
Пиша планове.
Все така си упорита.
Имаш ли време?
Да. - Тогава излез.
Сега ли? - Да. Чакам те.
Не е ли прекалено?
Не. Ти си най-красивата на света.
Благодаря ти за всичко, Ми Ре.
Резервирал съм билети за концерт.
Ти не обичаш такива мероприятия.
Две години не съм се жертвал за теб. Време е да го направя.
Така ли? Така да видим
колко точки можеш да събереш.
Да, да, учителко.
Хайде след концерта да хапнем и да се почерпим.
Как ти се струва?
Смятай, че вече си спечелил 50 точки
Да вървим.
Учителко, аз съм Кьонг Хо. - Слушам.
Кой?
Защо сте тук? - Аз трябва да те попитам.
Защо дойде? Как ме намери?
Мама свири в оркестъра на цигулка. - И какво?
По това време оставям при г-ца Ю Ми Ре.
При г-ца Ю Ми Ре?
Тя не живее повече тук. Няма я.
Какво ще правя? Вкъщи няма никой.
По дяволите!
100 години не съм била на концерт. Толкова ми се искаше…
Защо си взел толкова скъпи?
Принцесо, просто се наслаждавай на музиката.
Г-жо Джин, какво има?
Исках само да знам слуша ли Кьонг Хо.
Какво? А, вярно.
Какво ще правим? Сега не съм у дома.
Сериозно? Но Кьонг Хо се обади и каза, че е в дома на учителя си.
В моя дом ли?
Той сигурно е с учителя Канг.
Аз се преместих от дома на директорката.
Така ли? Тогава всичко е наред. След репетицията ще го взема.
Извинявайте, трябваше по-рано да ви предупредя.
Нищо, аз трябваше да ви кажа, че съм се преместила.
Да. Да, довиждане.
Скоро ще започне.
Какво ти е?
Нищо. Малко се притеснявам, че детето е там с него.
Не се притеснявай. Все пак сме на среща,
а майката скоро ще си прибере детето.
Прав си.
Скука.
Учителю.
Какво харесвате повече жълтък или белтък?
Какъв е този глупав въпрос? - Кажете.
Белтък. - И на мен. А черен или бял рамен.
Бял. - По всичко си приличаме с вас.
А с котлети или яйца?
Котлети.
Какво? Не ги харесваш?
Харесват ми.
И баща си ли питаш така?
Аз нямам баща.
А другите деца си имат баща.
Слушай момче, и аз нямам татко.
Сериозно? Нямате си татко?
Да. И майка вече нямам.
Разбирам. Аз пък си имам.
Така е, затова си късметлия.
Така че повече не го мисли.
Бъди мъж, нали? Обещай ми.
Подписано и подпечатано.
Хареса ли ти? - Прекрасно беше.
Огладнях.
Ми Ре, какво искаш да хапнем?
Извини ме.
Да, президент.
Днес ли?
Да. Добре. Да. Ще се видим после.
Ако се притесняваш, отивай. Не съм против.
Така ли мислиш? - Разбира се, ще хапнем друг ден.
Винаги съм на разположение на моята принцеса.
Да вървим. Ще те изпратя.
Извинявай.
Върви, хайде…
Кьонг Хо! - Бързо, бързо!
Чакай. - Учителко.
Здравейте, г-це Ю.
Вие вече сте тук? - Репетицията свърши по-рано.
Ясно.
Кьонг Хо, добре ли си изкара? - С учителя Канг е забавно.
Играехме на роботи, после ми чети книжки.
Така ли?
Хьон Се.
След като сте вече тук, аз ще тръгвам.
Ако искате вечеряйте с нас?
Вече вечерях.
На среща сте била, нали?
Ами да… Тръгвам. Довиждане.
Довиждане, Кьонг Хо. - Довиждане.
Изпрати я. Тя ти е гост.
Какъв гост ми е…
Г-н президент.
Тук ли сте?
Сядайте. - Да.
Обърках ли плановете ви?
Съвсем не.
Не бъди толкова официален.
Надявах се днес да замениш синът ми.
Егоистично ли е от моя страна?
Не, разбира се.
Чувствам се особено, когато ме наричате ваш син.
Днес не изглеждате добре.
Така е…
Днес не се чувствам добре.
Знаеш ли,
синът ми умря на този ден.
Ей, момче, харесва ли ти разказът?
Да, много е интересен.
Прочетете ми го пак.
А не отново. - Учителю, само още веднъж.
Мамо, и ти ли.
Да, господинчо. Какво трябва да направя?
Знаеш, както винаги.
Добре, господинчо.
"Татко също много те обича".
Трябва и ето така да направиш.
Татко също много те обича! Така ли?
Аз също обичам татко ей толкова много!
А татко те обича още повече!
А аз обичам татко до луната чак!
Е, много е високо.
Татко заек сложил сина си в леглото и го е целунал за лека нощ.
После се усмихнал и прошепнал в ухото на зайчето…
Кьонг Хо, аз също те обичам чак до луната.
Учуди ли се да ме видиш?
Разбира се.
Не очаквах.
Не усетих как е минало толкова много време.
Чак, когато се прибрах и си легнах, осъзнах,
че те срещнах отново.
Все още не мога да повярвам, че е твой син.
Най-интересното е, че аз също.
Заради нашето минало се страхувах да дойда при теб първа.
Но добре си спомням как преди ми носеше цигулката.
Радвам се, че все още свириш.
Не, отдавна искам да спра.
1000 пъти на ден мисля за това.
Но нямам избор, трябва да отгледам Кьонг Хо.
А и нямам приятел, на когото мога да поплача.
Какво?
Извинявай, извинявай.
Лелка, като мен, да говори глупости на един младеж.
Лелче, да те попитам, кой тук е младеж?
Хубаво е, че можем да си общуваме отново.
Защо ме гледаш така?
Раздялата отдавна ли беше? - По дяволите! Забравил ли си?
Не нашата раздяла, говоря с бащата на Кьонг Хо.
Преди 7 години.
В какъв смисъл?
Веднага си родила Кьонг Хо?
Съжаляваш ли ме?
Недей, по-добре стани за Кьонг Хо добър учител.
Ю Джон. - Какъв е този интерес
към жена с дете? Престани!
Сега сме добре.
И съм щастлива, че мога да поговоря с някой за миналото.
Идвай у нас в почивните дни.
Ще си плащам като ти сготвя любимите котлети.
Котлети ли? Добре, звучи примамливо.
Помниш ли мястото, откъдето си ги купувахме в Сонгбукдонг?
Постоянно ядох от тях, когато бях бремена.
И си спомнях за теб…
Добре, ние ще вървим. Аз ще го взема.
Не, ще го донеса. - Няма нужда, почти сме си вкъщи.
По-тежък е, отколкото си мислих.
Благодаря ти. - За какво благодариш?
Ю Джонг.
Кьонг Хо…
Нищо. Лека нощ.
Заместник директоре,
искам да поговорим.
Отворете.
Много искам да си поговорим.
Къде е?
Опитай, много е нежен на вкус.
Чаят е като човека, на пръв поглед е груб.
Но ако го стоплиш, той става нежен.
Ще бъда откровена с вас.
Иска ми се добре да разберете
защо дойдох тук тази вечер.
Вие не ме интересувате…
Мисля, че си ме разбрала погрешно.
Искам да говоря с теб по работа.
Подигравате ли ми се? - Не искам да играем на криеница.
Обичам всичко да е честно и ясно.
Затова и ми харесваш.
Не трябва да се съгласяваш с предложението на NK.
Този проект може да промени целия ми живот.
Имам нужда от помощта ти.
Моля те, чуй ме.
А Ра, продай ми детската градина.
Така или иначе, ще я продадеш. Защо не на мен?
Ти искаш градината ти да стане известна?
Ще направя всичко за това.
Повярвай в мен. - Разберете, всичко си има граница.
Не мога да се доверя на човек, който знае само
да се хвали със себе си.
Тръгвам си.
Пуснете ме. - Чуй ме внимателно.
Много те обичам.
Исках само да ти кажа истината за проекта.
Не продавай детската градина на NK.
Заплашвате ли ме?
Не, моля те за помощ.
Извинявай, ако съм бил груб.
Г-жа Го! Къде бяхте?
Може ли чаша вода? - Разбира се.
Канг Хьон Се също ли участва в проекта?
Здравейте. - Г-н Канг.
Да?
Искам да говоря с вас.
Аз няма какво да ви кажа.
Да, всъщност…
Намерих ключовете ти, когато се разхождахме.
Твои са, нали?
Ключовете. Изглежда съм ги загубила.
Твое ли е?
Учителю!
Как спа? Доста си тежък.
Трябваше да те нося до вас? - Знам, мама ми каза.
Така ли? - Искам вие да станете мой татко.
Какво?
Ще бъдете ли мой татко, а?
Не може кой да е да ти бъде баща.
Благодаря ви.
Не знам дали постъпвам правилно.
Подписвайки договора, мислих за г-жа Канг.
Всичко, което искам,
е да не позволя на Канг Хьон Се да затвори детската градина.
Разбирам ви. Не се притеснявайте, това няма да стане.
Сигурен съм, че г-жа Канг би искала децата да растат в добри условия.
Точно това ви предлагаме ние като ви построим нова детска градина.
Тя би го одобрила.
Ще може да откриете градината, на което си искате място в града.
Всичко ще е наред.
Сигурен съм.
След вашите думи, ми стана по-леко.
Защо земевладелците все още ги няма?
Инвеститорите винаги се появяват в последната минута.
Иначе не е интересно.
Какво?
Договор?
Шефе.
Г-жа Го А Ра е подписала договор с NK. Какво да правим?
Показали са го на земевладелците
и всички те са минали на тяхна страна.
Какво още?
Мисля, че това е любов. - Какво?
Бях много ядосан, докато идвах насам.
Но успях да се съвзема.
Мога всичко да оправя, но…
повече не прави така.
Разбра ли?
Какъв ви е проблемът?
Заплашвате ли я?
Заплашвам ли?
Според вас, мога ли да заплашвам любимата си?
Подписала е договор с NK, въпреки че я помолих за помощ.
Вярно ли е?
Елате.
Колкото е по-трудна борбата, толкова е по-сладка победата.
Как можахте да пренебрегнете мнението ми, както и на Ми Ре?
Какво друго ми остана? Канг Хьон Се иска да ни закрие.
Сериозно!
Но ако си промени мнението, можем да запазим градината.
Мислите, че е толкова просто?
Той цял живот е бил престъпник.
Трябва да се научите да вярвате в хората.
Канг Хьон Се може да промени мнението си.
Какво? Поучавате ли ме?
Какво разбирате вие?
Канг Хьон Се мечтае да я спечели, за да я предаде на шефа си.
Те воюват с NK. Ясно ли ви е?
Какво?
Канг Хьон Се, намерих баща ви.
Майка ми ли ви накара?
Кой сте вие? Кой ви е дал право да се месите?
Всеки човек си има баща.
Само че съдбата на всички е различна.
Баща?
Ако още веднъж чуя тази дума, ще изравня това място със земята.
Намерили сте бащата на Канг Хьон Се?
Наистина ли?
Да.
Преди смъртта си, г-жа Канг ме помоли да го намеря.
Директорке…
Прости ми, мили мой синко.
Директорката винаги казваше:
"Ако ти е трудно, погледни компаса".
За да достигнеш целта си, е необходимо време.
Върви си.
Мисля, че и на теб ти го е казвала.
Казах да си вървиш.
Пази го.
Той си е твой.
И още, бащата си остава баща, Канг Хьон Се.
Стига си ме поучавала! Махай се!
Глупак…
Г-жо Канг.
Отлично, г-жо Канг.
Колко им плати, за да ми досаждат?
Надявам се да ти е спокойно там.
Толкова ли ме ненавиждаш?
Майко…
Канг Хьон Се, трябва да поговорим.
Проблемите не се разрешават като ги пренебрегваме.
Разрешават?
Всичко ще разреша посвоему. Ясно?
Канг Хьон Се!
Цял живот живя, както на теб ти харесваше.
Ако изпуснеш сега шанса си, после ще е късно.
Точно така. Чон Ил До е твоят баща.
Чон Ил До,
ще съжаляваш, че точно ти си мой баща.
Превод: eti_sa Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2012